ÎNMORMÂNTARE CU PERlPETll ţ
California DECEDAT
SPĂLĂTORlE AUTO
Vrei să vezi înainte de...
Da.
Brian ? Cine e ăsta ?
Şi eu mi-am pus aceeaşi întrebare când a murit tata.
Am zis: ''Cine e omul acesta ?''
Nu, Brian. Cine e tipul din coşciug ?
- Nu e tata. - Eşti sigur ?
Mă întrebi dacă ştiu sigur cum arată tata ?
Nu, dar oamenii mai greşesc când sunt îndurerati. ţ
Uită-te la cadavru.
La naiba.
- Ăla e Jackie Chan ! - Bine, ascultă...
Brian, doar ştii cum arată tata.
Am fost aglomeraţi azi.
Nu se întâmplă aproape niciodată.
- Aproape ? - Am zis-o cu voce tare ?
Nu e un hamburger. Nu poţi încurca comanda.
Linişteşte-te. Cred că ştiu unde este.
Crezi ?
Dacă nu-l găsesc pe tata în sicriu într-o oră, îi iei tu locul.
- Ai înteles ? ţ - Nicio grijă. Ţi-l aduc.
Promit. E într-unul din cele două locuri. Cred că e în al doilea.
Băieţi ? Haide să strângem aici. Închide-l.
Să plecăm de aici.
Stai puţin, înainte să plecăm... Ti-am dat tie cheile ? ţ ţ
Nu, sunt în maşină. Le-am lăsat în maşină.
Să mergem, băieţi. Cred că e pornită.
Dacă eşti atât de agitat, de ce ai mai venit ?
- Ştii bine de ce. - Urăsc înmormântările.
Numai moarte şi iar moarte.
Nu cred că înmormântările au fost concepute ca să fie plăcute, Norman.
Tot ce se poate.
Eu nu vreau o înmormântare obişnuită când îmi va suna ceasul.
Vreau să mi se sărbătorească viata. ţ
Ca în cazul Annei Nicole Smith şi al lui Richard Nixon, persoane puternice.
Eu sper să fie cea mai tristă zi.
Să se prăbuşească cotaţiile la burse, să închidă fabricile,
să plângă fetele pe stradă.
Ceva în genul ăsta. Ar merge şi o eclipsă.
- Haide. - Ce ?
Mai fumezi şi după toate campaniile antifumat ?
Termină, Norman. Şi tu ai fumat.
Fumam împreună.
Am făcut şi pipi în pat, dar nu mai fac.
Am destule probleme pe cap şi fără fumatul tău.
Ce probleme ai, Norman ?
- Ti-am zis. Am o eczemă ! ţ - Foloseşte prezervative.
- Pe mână, omule. - Tot trebuie să foloseşti prezervative.
E prima regulă de prevenire.
Nu e normal. Uite cum arată.
- La naiba ! Asta nu e o eczemă, omule. - Dar ce e ?
Nu ştiu, dar e neregulată.
Neregulată ? Urăsc chestia asta. O să-mi dau duhul, o să mor !
- Nu. - Şi sunt aşa de tânăr !
Au adus un alt cadavru.
lubito, m-ai auzit ? Au adus un alt cadavru.
Vai, Doamne ! Dar ştiu unde este ?
Ei aşa zic.
Ţi-am spus să nu-i foloseşti pe Marshall,
dar tu ai vrut să apelezi la cei din cartier.
Nu mă lua cu d-astea. Nu azi. Am şi aşa o grămadă de griji.
Tata a insistat să fie înmormântat acasă, aşa că n-am ce face.
Moartea este peste tot.
Nu, iubitule, nu e adevărat.
Mama plânge întruna.
- Ryan nu m-a ajutat. - De parcă ar face-o vreodată.
Colac peste pupăză, trebuie să mă ocup şi de elogiu.
Sunt convinsă că va fi cel mai frumos elogiu funerar scris vreodată.
Nu contează.
Se vor gândi toţi: ''De ce nu ţine Ryan elogiul ?
''Dă-te la o parte şi lasă-l pe scriitor să vorbească.''
Şi eu o să gândesc aşa.
Atunci de ce nu-l laşi pe el să-l facă ?
Acum vrei să-l facă Ryan ?
Nu, spun doar că...
Spui că vrei să auzi elogiul lui Ryan.
Nu, tu eşti fratele mai mare...
Aşadar, singurul motiv este că sunt bătrân.
Linişteşte-te, Aaron.
Cred că eşti un scriitor la fel de bun ca fratele tău.
Dar cred că ar trebui să laşi pe cineva să-ti citească acea carte. ţ
Încă nu e gata.
Bine, dar nu uita că ne mutăm de aici săptămâna viitoare.
- Ştiu. - O iubesc pe mama ta,
dar de-abia aştept să mă mut.
Ştiu, iubito, dar hai să trecem mai întâi de ziua asta.
Exact.
Ştiu că ţi-e greu.
Dar e ultima zi de ovulatie. ţ
Am 37 de ani, aşa că trebuie să încercăm.
Trebuie s-o facem măcar o dată azi, da ?
- lubito. - Da ?
Va trebui să dai ovulatia ţ la minim momentan.
Mă laşi măcar să găsesc cadavrul ?
- Eşti bine ? - Foarte bine.
Sunt puţin agitat.
De ce ? Că o să-l vezi iar pe tata ?
Nu cred că m-a mai urât cineva vreodată aşa, pe faţă.
Nici elevii mei din clasa a şaptea.
Azi va fi preocupat de funeraliile fratelui său.
- lubitule. - lartă-mă, e aglomeraţie.
Când îi voi spune că ne căsătorim,
va trebui să te accepte.
- lisuse ! Eşti bine ? - Doamne.
- Dobitocule ! - Du-te dracu' !
la de-aici ! Nu vezi ce trafic e ?
Era să-ti scoti ochiul. ţ ţ O să mă omoare taică-tău.
- Oscar. - Da.
- Uită-te la mine. - Bine.
- Linişteşte-te. Da ? - Bine.
E totul în regulă. Da ? Respiră.
Bine.
- E mai bine ? - Da.
Bine. E totul în regulă.
Du-te dracu' !
O să vedeti că totul este ţ în ordine desăvârşită.
Vai, acum vrei să fii profesionist.
Ai cheile la tine ? BlackBerry-ul ?
După ce-l îngropăm, n-o să-l dezgropăm
ca să trimiţi tu mesaje pe Twitter.
Fac şi eu ce pot, da ?
Cum o mai duce mama ta, Aaron ?
E bine. Foarte sănătoasă.
- Am terminat aici. - Bine.
Dar unchiul Russell ? Nu se simţea prea bine.
- Cum se simte acum ? - Pa.
Bine, întrebam şi eu de dragul conversaţiei.
Ştii unde mă găseşti, dacă ai nevoie de mine. Mulţumesc pentru tot.
- Michelle, vino încoace. - Pa !
Nu trebuie să vii.
Toţi ştiu că reţeta de pui prăjit a fost furată de colonel
de la un sclav pe nume Jubalai.
Recunosc că salata de varză murată e meritul lui, dar doar atât.
Salut, amice ! Ce mai faci ?
Am nevoie de o favoare. la-l tu pe unchiul Russell.
Ştiu că e o pacoste, dar eşti în drum.
- E mereu în toane proaste ! - Spune-i că ne ducem. Ne ducem.
Nu e în toane proaste. Ăsta e caracterul lui. Poti să-l iei ? ţ
Bine, îl iau.
Mamă, cum te simţi ?
Voiam să mai facem atâtea lucruri...
Să călătorim. Voiam să mergem în Australia şi în China.
El voia să vadă Thailanda.
Haide, mamă, n-ai fi mers 25 de ore cu avionul.
Nu asta e ideea. Nu mă simt prea bine.
Cine ştie cât mai trăiesc fără el ?
Poate ar fi altfel dacă aş avea un nepot
care m-ar face să mă gândesc la altceva, dar...
- Asta e. - Cynthia, noi ne străduim.
Ştiu ce faceţi voi la fiecare oră din zi şi din noapte, vă străduiţi.
Dar se pare că nu merge, nu-i aşa ?
- Unde e Ryan ? Ai vorbit cu el ? - Trebuie să vină.
M-aş simţi mai bine dacă i-aş vedea chipul.
Mi-a fost aşa de dor de el... Puişorul meu.
Pot să te ajut cu ceva, Cynthia ?
Ai putea să-ţi iei labele de pe coşciugul soţului meu.
Laşi amprente.
Ne arată degetul sau ne salută ?
Frumos, doamnelor ! Mulţumim !
- Uite-l. - Ce ?
- E bine. - Are nevoie de ajutor ?
E îmbufnat.
Trebuie să ştii cum să-l iei.
Pare inofensiv.
- Salut, unchiule Russell ! - Salut, unchiule Russell !
Mă mai ţii minte ? Sunt eu, Norman.
Am venit să te iau la înmormântare.
Unde dracu' ai fost, grăsan nenorocit ? Dacă mai stăteai mult, crăpam şi eu !
Ce bine că ştii cum să-l iei.
Vrei să vii pe scaunul din faţă ?
Lasă jocul ăla.
... ia de-aici proiectilul ăsta !
- Ascultă. - Da, am pastilele.
- Sunt aici. - Perfect. Pot să vin să le iau ?
- Azi mă duc la o înmormântare. La dracu' ! - Nu contează. Vin la tine.
- La naiba ! - Le-ai încercat ?
Nu, nu le încerc. Eu le-am făcut.
Dar sunt bune, nu ? E o marfă bună ?
Trebuie să închid. Nu te droghezi cu propria marfă.
Frăţioare, marfa asta o să te dea pe spate, garantat.
O să-ţi placă. Trebuie să închid. Pa.
Deschizi mereu uşa pe jumătate dezbrăcat ?
Hai, Jeff, întârziem.
Trebuie doar să-mi pun pantalonii.
E casa mea, aşa că... Te simţi bine ?
- E bine. Doar puţin stresat. - E bine ?
- Era să dea o maşină peste noi şi am ţipat. - Un tip ne-a intrat brusc în faţă.
- Nu l-am văzut. - L-a văzut bine.
- Îmi pare rău, iubito. - lubitule, nu-i nimic.
Ce mortali sunteti ! Ce zici de asta ? ţ
- Da, nu ? - Nu.
- Du-te să-ţi pui pantalonii. - Bine.
Ai grijă să fie negri, Jeffrey !
Bine, mamă.
- Ce foame îmi e ! - Îmi bate inima nebuneşte.
Nu ştiu ce m-a apucat.
Uite aici. la una. Te va calma. Jeff n-o să se supere.
Cum adică să iau una ? Ce e ?
E Valium. Am luat şi eu de multe ori. O să te simţi mai bine, crede-mă.
- Valium, eşti sigură ? - Da.
- N-ar trebui să iau
medicamentele altuia.
- Nu-i nicio problemă. - Trebuie să conduc...
Conduc eu, bine ? Deschide guriţa. Aşa. Înghite.
Hai să mergem.
- Unde-s cheile ? - Jeff, porţi adidaşi ?
- Sunt negri, Elaine. - Tot adidaşi sunt.
O să fie mai puţin mort dacă nu port adidaşi ?
- Las-o baltă. Hai să mergem. - Nu, mă descurc.
Bine.
- Hai, Jeff. - Vin imediat.
- Te aşteptăm. - La naiba !
Încă nu-mi vine să cred că nu mai e.
Nu poţi înţelege ce e moartea până nu dai viaţă.
- Bună, mamă. - Ryan, puişorule !
Bună.
Mamă, ştiu că ţi-e greu, dar o să fie totul bine
şi vom trece peste asta.
Ryan, tu ştii mereu ce să spui.
Dacă ar muri cineva săptămânal, te-am vedea mai des.
- Salut, frate. Ce mai faci ? - Mă descurc.
- Cum a fost zborul, Ryan ? - În regulă.
A trebuit să cumpăr şi locul alăturat. Nu mai suport să stau la taclale.
Când stai la clasa întâi, trec pe lângă tine toţi faliţii.
Câtiva se holbau la mine ţ în timp ce ronţăiam nişte alune calde.
Şi le-am zis: ''Mişcaţi-vă fundul falit la coada avionului, că nu pupaţi alune.''
În plus, au fost o grămadă de turbulenţe,
dar tocmai asta-i chestia cu clasa întâi.
Oricât de mult ai plăti, dacă se prăbuşeşte avionul, tot mori.
- Mor ! Mor ! - Mă duc s-o liniştesc.
- Te rog. - Mor !
Ştii mereu ce să spui.
Greşeala mea.
Ce-mi place că vii la funeralii.
Tata o să-şi reverse întreaga ură pe tine.
- Jeff. - Glumeam. Oscar.
Te simti bine ? ţ
A fost un câine aici ?
- Poftim ? - Poftim ?
Un dalmaţian sau un şnauţer ?
- Despre ce vorbeşti, iubitule ? - Nu ştiu.
Ce păcat că trebuie să moară cineva ca să se reunească familia.
A fost greu să-l vezi pe tata aşa. Acum e într-un loc mai bun, nu ?
- A fost bolnav mult timp. - De când e moartea mai bună ca boala ?
Ştii ce vreau să zic. De aceea încerc să nu mă ataşez prea mult de oameni.
- Sunt prea multe emoţii la mijloc. - De aceea nu ai sunat deloc.
Unele familii se văd tot timpul, altele, doar la înmormântări.
Ca noi.
Ascultă, ştiu că nu e momentul, dar am nevoie de banii aceia.
- La naiba. - Împărţim cheltuiala, da ?
Bine, dar n-am banii acum.
Cum adică n-ai banii acum ?
Tocmai ţi-ai transportat periuţa de dinţi la clasa l.
N-am bani lichizi. Jur.
Am pierdut mult când s-a prăbuşit piaţa.
Nu te supăra, dar vorbim mai târziu despre asta.
- Nu, nu. Hai să vorbim acum. - Îmi permiţi ?
Acum jelesc.
la uite ce de maşini.
Trebuie să ajungi din timp la înmormântări.
N-ai unde să parchezi.
- Uite un loc. Bag-o acolo. - E prea aproape de colţ.
- Nu, poţi s-o bagi. Haide. - Nu vreau să primesc amendă.
Nu primeşti amendă. Nu vrei să...
Pierzi locul. Bag-o acolo.
Norman ! Ai văzut ?
Elaine ! Voiam să parchez eu acolo.
Îmi pare rău, Norman. Faci parte din familie ?
- Nu, dar e ca şi cum aş face. - Nu există aşa ceva.
- Elaine. - Doamne !
- Bună. - Ce cauti aici ? ţ
M-a invitat tatăl tău.
S-a gândit că vrei să plângi pe un umăr adevărat.
- Termină. Haide. Oscar. - Cine dracu' e ăla ?
Hai, iubitule, am ajuns.
- Te simti bine ? ţ - Hai.
Am ajuns ?
- Da. - La naiba. Mai e şi unchiul Russell.
Cum de-am uitat de el ?
Am întrebat ce se întâmplă. Ce dracu' se întâmplă ?
Ce naiba face ăsta ?
Ce verde e aici ! E atât de verde.
De parcă... Mamă ! De parcă aş fi într-o lămâie.
- Oscar ? - Da ?
- Uită-te la mine. - Bine.
Te simti bine ? ţ
Da, de ce ?
Tot o dai cu câinii şi chestiile astea verzi.
Ce ai ?
Ce vrei să spui ? Sunt bine. Nu m-am simtit niciodată mai verde. ţ
Jeff, ia uite.
- Bună. - Ce l-a apucat ?
- Nu ştiu. - Continuaţi să vă jucaţi.
Dumnezeule ! l-am dat Valium.
- Valium ? - Sunt în trupă.
l-am dat un Valium de la tine.
Probabil că nu e obişnuit.
- Da. - Ştiu că te uitai.
Unde se duce ?
- Oscar. - La naiba !
- Mergi în direcţia greşită, tâmpitule ! - Mă doare !
- Opreşte-te, Norman. - Poftim ?
Opreşte ! Cobor. Mă duc la Elaine.
Trebuie să vorbesc cu Elaine. Opreşte.
Şi unchiul Russell ?
- Am nevoie de tine. - Unde suntem ?
- O să întârziem, grăsane ! - La naiba !
Unchiule Russell, m-ai lovit în eczemă.
Ori încetezi, ori tu vei urma în coşciug.
- Ce mai faci ? Bine. - Multumesc. ţ
Cine sunt oamenii ăştia ? Recunosc doar vreo jumătate.
Fac parte din familia ta. Nu-i recunoşti de la ultima înmormântare ?
Din partea cui e el ?
O fi vreun prieten al tatei de la muncă.
Ai organizat bine funeraliile. Ai făcut o treabă bună.
Nu, noi am făcut o treabă bună.
Vrei să-mi spui că o să plătesc eu toată înmormântarea ?
O să plăteşti tu momentan.
Câteva luni, până primesc un avans.
Ce sunt eu, bancă de credite ?
Ce naiba, omule ! lisuse !
Bună, băieţi. Cum mai merge ?
Binişor.
Mai trebuie să vină câtiva oameni ţ şi apoi începem.
L-aţi cunoscut pe fratele meu, Ryan ?
Scriitorul ! Ce plăcere !
Recunosc
că am acceptat slujba de azi ca să te întâlnesc pe tine.
Tocmai am terminat de citit Secretul mamei.
Dar rămâne între noi,
pentru că n-am voie să citesc aşa ceva.
Sigur. Sunt convins că Domnul o să vă ierte.
- De-abia aştept să-ţi ascult elogiul. - De fapt, eu ţin elogiul.
- Credeam că... - Aaron e fratele mai mare, tehnic vorbind.
Serios ?
- Ce mai face micuţa mea Cynthia ? - Duncan.
Uită-te la tine.
Încerc să n-o iau razna.
A fost un soţ bun şi un tată minunat pentru doi băieţi sănătoşi şi puternici.
De ce au hotărât să nu aibă copii la rândul lor,
- mă depăşeşte. - Cynthia.
Vrei o cafea ?
Cafeaua poate face multe, Michelle, dar nu reînvie mortii. ţ
Ceai ?
- Ryan. - Da.
Vreau să repet discursul. Te uiti la unchiul Russell ? ţ
la uite-o pe Martina. Ce a mai crescut !
Termină. Micuta Martina ? E în clasa a 1 2-a. ţ
O fi ea în clasa a 1 2-a, dar fundul ei a absolvit deja.
- Cum spuneam... - Mă duc până la ea.
Aşa, ca între vecini.
Du-te.
- Vezi dacă vrea un suc. - Doamne !
''Tata a fost un om excepţional.
- ''S-a născut în 19...'' - 1938.
Bună, Aaron.
Bună. Ce mai faci ?
Îmi pare rău pentru tatăl tău. Mi-a vorbit mult de tine.
El ti-a vorbit de mine ? ţ Îmi cer scuze. Sunt Frank.
Nu.
lubitule, poţi veni puţin ?
lmediat. Trebuie să plec, Frank.
Îti multumesc că ai venit. ţ ţ
Ai grijă cu maşina mea ! Nu-mi zgâria jantele !
Grăbeşte-te ! Am întârziat !
Trebuie să terminăm chestia aia, mai ştii ?
Haide, iubito, n-am chef acum.
Nu port chiloţei.
- A murit tata. Pune-ti chiloti ! ţ ţ - Încercam să te ajut.
Te rog, scumpule, vreau să avem un copil, aşa că vino.
- Avem cinci minute. - Hei, hei !
- Ce e ? - Nu te holba.
E un tip jos... Nu te uita.
Are o geacă neagră de piele şi se tot uită la mine.
Bine, îl văd. Ce e ?
- Nu te holba. - Nu mă holbez.
Îl cunoşti ?
Nu, dar o fi vreun prieten de-al tatălui tău.
Acum trebuie să plec să mă uit la mâncare.
Pune-ţi chiloţi înainte să atingi mâncarea !
Unii mari.
- la uite. - E într-un loc mai bun.
Nu e frumoasă ? Şi cântă.
- Da, aud şi eu. - Ne vedem în casă.
- Se aude. - Sunt Bee Gees.
- Sună fantastic. Elaine. - Vă multumesc că ati venit. ţ ţ
- Bună. Înăuntru, da. Ce e ? - Ascultă-mă.
- Trebuie să-ţi spun ceva. - Bine.
Te previn de acum că n-o să-ţi placă.
Aaron.
- Unchiule Duncan. - Când începe ?
Când ajunge Russell, putem începe.
Bine. Şi ce-i cu prostia asta că Ryan n-o să spună câteva cuvinte ?
M-am oferit să fac elogiul, dar Aaron e fratele mai mare.
Sunt convins că l-a făcut perfect.
Ce păcat !
Ştiu că o să te descurci, Aaron, dar Ryan e scriitorul familiei.
Şi eu sunt scriitor.
Cu toţii scriem cecuri, dar fratele tău e autor de cărti. ţ
Poftim ?
Unchiule Duncan, trebuie să te întreb ceva.
- Bine. - Martina.
Micuta Martina ? ţ
Nu e rudă cu noi, nu-i aşa ?
Nu, e prietena familiei, doar atât.
Bine.
- Cum adică nu e Valium ? - E interesant.
Ceea ce ai crezut că e Valium nu este Valium.
- Văleu ! - Dar ce este, Jeff ?
Un fel de halucinogen.
- Mescalină, acid, Special K. - Poftim ?
Puse într-un flacon de medicamente.
- Doamne ! Nu e deloc amuzant. - Nu, nu este.
- Uită-te la el. - Vai, Doamne !
- E deasupra norilor. - Ce...
E clar că e drogat.
De ce ai chestiile astea acasă ?
Sunt student la farmacie.
Dar, mai degrabă, cine intră în apartamentul cuiva
şi ia pastile la plesneală ?
- Am crezut că e Valium. - Clar.
Ce să fac ? Să-i spun ?
Nu, nu. Se va speria.
- Bine. - Nu va păţi nimic, da ?
Nu-l lăsa să vorbească prea mult cu cineva.
- Bine. - Sau cu vreun tufiş.
E în tufişuri.
Oscar, iubitule. Vino înapoi. Unde te duci ?
Jeffrey, ajută-mă.
Oscar.
Doamne !
Ajutor ! Mă dor vintrele !
O să te doară capul. Grăbeşte-te că întârziem.
O să am un scrot ca o punguţă
cu doi bani când o să urc movila asta cu tine.
Aşa cum ai creierul.
La dracu' !
Salut !
Oscar.
Bună, tată.
Ce mai faci ?
Nu prea rău, având în vedere că sunt la înmormântarea fratelui meu.
- Aşa e. - Bună, tată.
- Bună. - Ce faci ? Arăti bine. ţ
Cum merge cu facultatea ?
Bine. Nu-ţi face griji pentru mine.
- Nu pentru tine îmi fac griji. - Oscar.
Bine. Oscar.
- Văd că ţi-ai adus prietenul. - Nu e un prieten, e iubitul meu.
D-le doctor ! Mă bucur să vă văd.
- Îmi pare foarte rău, d-le. - Derek, mă bucur că ai venit.
Multumesc. Elaine. Bună. ţ
Care e situaţia portofoliului meu ?
Cum nu se poate mai bună.
Ar trebui să ne întâlnim la o partidă de golf
şi vă voi da mai multe amănunte.
- Cu mare plăcere. - Minunat.
- Poate vine şi Elaine cu noi. - Fantastic.
Să fim în trei.
- Elaine ! - Mătuşă Cynthia.
Îmi pare rău de unchiul Edward.
- O să ne fie foarte dor de el. - Jeff, porţi adidaşi.
El mi i-a cumpărat.
Mătuşă Cynthia, el este Oscar.
Îmi pare rău pentru moarte.
- Nu-i nimic. - Scuze.
Un har năucitor...
Un susur duios !
Un obidit salvă...
Cât mă bucur că v-am văzut.
- Şi eu mă bucur, mătuşă. - Îmi pare rău, doamnă.
- Tată. - Cynthia.
- Ne trebuie un plan. - Exact.
Ce face ?
- Te iubesc. - Dumnezeule !
Vai, Doamne !
Hai, fătălăule. Durduliule.
- Ai tras un pârţ, boşorogule ? - Mişcă-ţi fundul.
- Bună. - Doamne !
Am auzit că te-ai logodit.
- De unde... - Da, am auzit.
N-am timp să mă ocup de tine azi.
N-o face.
Dar nu i-am spus încă tatălui meu,
aşa că ţi-aş fi recunoscătoare dacă ţi-ai ţine gura.
Bine. O fac pentru tine.
La ce se uită...
- Elaine, pot să... - Oscar ?
- lubitule. - Nu m-ai lăsat să termin.
Tatăl meu a fost un om excepţional.
S-a născut în 1938.
1938 a fost un an excepţional. În 1938...
Practic, aş vrea să-ţi vorbesc despre asta, dacă ai câteva minute.
Sigur că da.
Nu te mai văicări. Ţi-au curs mucii pe gulerul meu.
Zi-mi că nu sunt scări.
Care-i problema ? Urcă-mă mai repede pe scări !
Să-ţi ridic fundul ăla bătrân pe scări ?
Da, asta trebuie să faci.
- Mergi la multe înmormântări ? - Nu, e prima oară.
Vreau ca nunta noastră să fie aşa.
Ai putea să-l întâlneşti pe omul visurilor tale aici.
Mă duc la o înmormântare şi mă aleg cu un smiorcăit.
Haide.
E o chestiune delicată.
Când au împărţit creierii, pe al tău l-au uitat în lift.
Putem vorbi mai târziu ?
Cred că tocmai a venit unchiul meu şi suntem în întârziere.
- Sigur. Nicio problemă. - Fă ceva !
Multumesc mult. ţ
Îmi respiri în ceafă. Haide.
Îl iau eu. Te simti bine ? ţ
- Văd dublu. - la loc.
- Tu eşti, Derek ? - la loc.
Ce mai faci, bătrâne ?
Multumesc mult. ţ
- Trebuie să beau ceva. - Multumesc mult. ţ
- Haide, Norman. - Un Gatorade.
- Ridică-te. - Trebuie să-mi ridic electrolitii. ţ
Vă rog să luaţi loc. Începem slujba.
- Fii atent. - Bine.
Faceţi loc. Fac parte din familie.
La naiba. Sunt bătrâni aici.
- Hei. - Ce picioare frumoase.
Membri ai familiei şi prieteni,
ne-am adunat aici ca să jelim trecerea în nefiintă a unui om bun... ţ
Îmi cer scuze. Scuze.
... Edward Barnes.
Aş dori să încep...
Elaine, ştiu că tu nu crezi că fac parte din familie.
Pentru că nu faci, aşa că taci.
Da, dar când mi-ai tăiat faţa acolo, îl aveam pe unchiul Russell în maşină.
Mi-ai luat locul de parcare. A trebuit să-l urc singur pe deal.
Era să pierdem slujba.
Norman, dacă mă mai loveşti o dată, îţi trag una.
Amenintări. ţ
- Ce se întâmplă ? - Mi-a luat locul de parcare.
Locul de parcare ? Tata e mort. Poartă-te cum trebuie.
''lonatan a făcut legământ cu David pentru că îl iubea ca pe sufletul lui.
''Şi şi-a dezbrăcat lonatan haina pe care o avea pe el,
''şi i-a dat-o lui David, ca şi celelalte haine,
''sabia sa, arcul său şi brâul său.''
Acum îl vom asculta pe fiul lui Edward, Aaron, fratele mai mare al lui Ryan.
Doar cu câteva luni. Ne-am născut în acelaşi an.
Nu a fost vina ta, mamă.
- Ultima ocazie. - Mă duc.
Tata nu va muri şi a doua oară.
Bună ziua.
Sau doar ziua,
pentru că nu cred că poate fi bună.
Tatăl meu a fost un om excepţional.
S-a născut în 1938,
un an excepţional.
În 1938, cântecul Shortnin' Bread era pe locul 1 .
Probabil că unii dintre voi vi-l amintiti. ţ
Nişte pită, nişte pită Pentru puişorul mamei scump
Tot în 1938, revista Time l-a numit pe Adolf Hitler omul anului.
Pun pariu că ar dori să retracteze gestul.
Tatălui meu îi plăcea să se uite la Discovery Channel.
Îi putem spune mamei văduva ''Săptămânii rechinilor''.
Tot ce ţinea de rechini, de mistreti sălbatici sau de scarabei ţ
- îl fascina. - Ai văzut şi tu ?
- Îi plăcea serialul The Golden Girls. - Ce ?
Blanche, Dorothy şi Rose.
- S-a mişcat coşciugul. - Îi plăcea
- când The Golden Girls era difuzat... - Nu, nu.
- Elaine. - ... de cel puţin trei ori pe zi.
Îi spuneam uneori: ''Tată, vrei să ieşim ?'' lar el...
E viu. E ceva viu acolo.
- Nu, nu este... - Trebuie să le spui, mişcă cineva...
Se mişcă coşciugul. Îmi cer scuze.
- E cineva acolo. - Nu, Oscar, ia loc.
Se mişcă. Am văzut cu ochii mei.
- Cineva încearcă să iasă de acolo. - Te ajut ?
- Nu vedeti ? ţ - N-am nimic.
Ce naiba aveţi ? Se mişcă coşciugul.
Oscar, ia loc.
- Nu, vreau să-ţi arăt că trăieşte. - Elaine, fă ceva.
Nu, îţi arăt. Vreau să-ţi arăt. Nu.
- Pleacă de acolo. - Oscar !
- Doamne ! Ryan ! Nu ! - Fă ceva !
Hei !
Cadavrul !
- Cynthia ! - Mamă !
Îl ajut eu.
- Nu, nu ! - Stai puţin !
O să moară !
Aaron, eşti fratele mai mare. Du-te să vezi ce se întâmplă.
Bine.
Hei !
Jeff.
Nu prea mă pricep la aşa ceva.
Haide !
Sunt prea bătrân pentru tâmpenia asta.
- Când va avea loc înmormântarea ? - Mai târziu, iubitule.
- Hei, hei ! - Eu doar...
- Dumnezeule ! - Stai !
- Ce dracu' a fost asta ? - Aaron.
- Nu. - Aaron, îmi pare rău.
- Trebuie să înţelegi că... - Îţi pare rău ?
Tata e împrăştiat pe podea ca Screamin' Jay Hawkins,
- dar nu-i nimic, pentru că îţi pare rău ! - Îmi...
- Coşciugul se mişca. - Vorbeşte cu mine ?
- Vorbeşti cu mine ? - Oscar, iubitule, taci.
- Vorbeşti cu mine ? - Stai o clipă.
Nu, nu vorbeşte cu tine. Ascultă-mă, Aaron. Du-te înăuntru.
Nu, Aaron. Îţi explic mai târziu.
Te revanşezi la următoarea înmormântare a tatălui meu !
- lubitule. - Nu, nu.
Nu fac sex cu tine acum !
- Nu voiam asta. - lartă-mă, ce voiai să-mi spui ?
- E în regulă ? - Nu.
- Tocmai... - Nu.
- Îmi pare rău, Michelle. - Nu-i nimic.
- Îl omor. Îl omor. - Nu-i nimic.
Dobitocul dracului !
- Tată, lasă-l în pace, te rog ! - Să-l las în pace ?
Nu pot să cred că ai venit cu un maniac. Nu vreau să-l mai văd vreodată.
Oscar nu este aşa de obicei, ştii bine.
A luat nişte pastile şi...
- Pastile ? - l-am dat un Valium
- şi are o reacţie adversă. - La Valium ? Nu astea-s reactiile. ţ
Mama ta a luat Valium 40 de ani şi n-a dărâmat niciodată un coşciug.
- Tată, încetează. - Nu se termină aşa.
Vei plăti pentru asta, îţi promit !
- Mulţumesc, Jeff. - Cu plăcere, vere.
Oameni buni, permiteţi-mi să-mi cer scuze.
Lucrurile au revenit la normal,
aşa că vă rugăm să luaţi un aperitiv.
Chiftelutele de somn sunt mortale. ţ
Vă vom anunţa când putem continua.
Hai să-l incinerăm şi să terminăm odată.
- Mă duc să fumez. - Bine.
Cred că a fost oribil pentru tine.
Ce-ai zice dacă am ieşi puţin afară ?
Hei, durule. Ţi-am citit ultima carte.
- Durere sumbră. - Eşti tare. Mersi, unchiule Russ.
Nu-ţi fac un compliment, arogant nesimţit.
Un teanc de porcării. Nu m-aş şterge nici la fund cu ele.
- Aaron, eşti bine, omule ? - Încerc să rezist.
Da, n-a fost uşor
să vezi cum se rostogoleşte tatăl tău ca un peşte mort.
A făcut aşa... Nu-mi venea să cred.
Nu acum, Norman.
- Trebuie să mă duc undeva. - Bine. lartă-mă.
Dar, Aaron, e înspăimântător.
Nu ştii niciodată când îţi sună ceasul.
Când îţi sună ceasul, îţi sună şi gata.
Eu sunt puţin speriat pentru că am o eczemă pe încheietură
şi nu ştiu de la ce...
Ştiu că nu e clamidia.
Ştiu cum arată aia, dar asta arată altfel şi mă sperie.
- Nu ştiu ce să fac. - Arată-i-o unchiului Duncan.
E doctor.
Unchiul Duncan, ai dreptate.
Poate că stăm noi neclintiti ţ şi se mişcă coşciugul.
- Nu, nu se mişcă. - Nu, nimic...
Ascultă-mă, s-a mişcat.
- L-am văzut cu ochii mei. - Nu, Oscar...
- Elaine, îmi pierd minţile ? - Nu, nu ţi le pierzi.
- De ce am mâinile aşa de mari ? - Oscar. Concentrează-te.
Elaine, îmi place jocul ăsta.
Bine. Pentru că trebuie să-ţi spun ceva.
Bine. Ce este, iubito ?
Mai ştii pastila de Valium pe care ţi-am dat-o mai devreme ?
Da.
Se pare că nu era Valium. Nu doar Valium.
- M-ai auzit ? - Alo ?
- Orbesc cumva ? - Doamne !
Promit.
Unchiule Duncan. D-nă Cynthia, Michelle.
Am o chestie pe mână de câteva săptămâni
şi voiam să ştiu ce crezi că este.
Nu sunt...
Ar trebui să te duci la un dermatolog.
- les puţin la aer. - Bine.
De ce ? Doar n-am...
Pare o mutaţie a genei pigmenţilor.
O mutatie ? ţ
Ca în cazul lncredibilului Hulk ?
Nu pot să devin verde.
Eu sunt negru, sunt sensibil şi m-aş înverzi peste tot.
Parcă şi văd
cum sunt informat de Protecţia copilului: ''Nu eşti fiul lui Hulk.
''Hulk a făcut testul ADN la un show cu Maury Povich.''
Probabil că eşti alergic la ceva. La crustacee sau nuci.
- La nuci ? Ce nuci provoacă mutaţii ? - Nu ştiu. Scuză-mă.
Mi-a dat cineva un hipoalergenic ?
- E un fel de halucinogen. - ''Hacilunogen''.
- Elaine, i-ai spus ? - Da.
- Cum te simti ? ţ - Am fost drogat.
Da, nu, nu, da.
- Da, puţin. Ascultă... - Tu m-ai drogat.
- Tâmpitule ! - Stai, Oscar !
- Dă-i drumul ! Dumnezeule ! - Cât durează ?
Elaine, acum e incredibil de puternic.
- Ştiu, îmi pare rău. - Cât durează ?
- Opt ore. - Opt ore ?
lubitule, ce faci ?
Îmi vine să vomit.
- Jeffrey, e numai vina ta. - E vina ta. Tu i-ai dat pastila.
La dracu' !
Mai încet.
Elaine, ce se întâmplă ?
- Ce faci ? Mă urmăreşti ? - Nu acum, Derek !
Hei !
- Scuze. Aţi păţit ceva ? - Eşti bine ?
- La naiba. - Oscar !
Scuzaţi-mă, îi este rău.
Scumpule, mergi mai încet.
- Oscar ! - Oscar !
Nu, Oscar ! Nu intra acolo ! leşi !
Baia este aici. Doamne !
- lisuse, Oscar. - leşi !
Ce faci ?
Înapoi sau îţi zbor creierii.
- Mâinile sus ! - Ai...
Mâinile sus !
Oscar.
- Fii serios şi deschide uşa. - Uşurel, uriaşule.
- lubitule. - La dracu'.
Te-ai încuiat. Te rog
- să descui uşa. - La naiba.
- Elaine ? Nu găsesc flaconul cu pastile. - Vrei să...
La dracu' !
- Oscar, deschide uşa. - Durează opt ore.
- Deschide uşa. - Perfect.
- Oscar, deschide uşa ! - Au trecut deja cinci minute.
- Bine. - La naiba !
Nenorocitul ! Cinci minute ? Doamne !
- La naiba, la naiba ! - Ce se întâmplă ?
- Te rog să deschizi uşa. - Auzi ?
De ce nu te duci să mănânci ceva ? Începem în curând.
Mâhnirea îi face pe oameni să reacţioneze ciudat, nu-i aşa ?
- Da. - Dacă mai ţii minte,
ţi-am zis că aş dori să discutăm.
- Putem să... - Există un loc retras pe aici ?
Dobitocilor !
Este superb.
- Tipic pentru Edward. - Ştiu.
Scrii un roman ?
Da, e al meu.
- Scuze. - Ca fratele tău.
Eu scriam înainte să se apuce el.
Am publicat câteva articole în Jet. Despre hipertensiune.
Dar cu mult timp în urmă.
Acum sunt contabil.
Bănuiesc că eşti foarte mândru de Ryan. Cu toate romanele pe care le publică.
Da. Foarte mândru.
Despre ce voiai să vorbim ?
Eu şi tatăl tău eram foarte apropiaţi.
- Foarte frumos. - Petreceam mult timp împreună.
Ei bine, ştii cum e, tata era un tip haios.
Vreau să-ţi arăt nişte fotografii. Nişte poze cu noi.
Aici sunt eu şi tatăl tău la Venice Beach, Muscle Beach.
lar aici suntem în West Hollywood, la parada de Halloween.
Nu ştiu dacă ai fost vreodată, dar e un spectacol fantastic.
Oscar.
Cum ai intrat acolo ?
lar aici suntem la premiera filmului Dreamgirls.
Eu eram îmbrăcat ca Deena, iar tatăl tău ca Effie.
Cum l-ai cunoscut pe tata ?
Nu. Nu.
Crezi că poţi veni aici să ponegreşti numele tatălui meu
arătându-mi câteva poze cu voi la premiera filmului Dreamgirls ?
Şi eu am văzut Dreamgirls de două sau trei ori.
Asta nu înseamnă că sunt gay.
Dac-o iei pe-un drum greşit O să fii cam zguduit
- Ce dovedeşte asta ? - Îmi pare rău.
Cred că ţi-ar fi spus el însuşi, dar nu era sigur de cum o să reacţionezi.
Mama ştie ?
Nu. Şi n-are de ce să ştie.
Atâta timp cât primesc ce mi se cuvine.
Poftim ? Ce ti se cuvine ? ţ
Merit şi eu ceva.
Eu şi tatăl tău eram iubiţi, dar mie nu mi-a lăsat nimic prin testament.
Cum crezi că mă simt ?
Nu ştiu şi nu-mi pasă.
Îţi spun eu. Mă simt de doi bani.
- Ca o târtită ieftină. ţ - Ce vrei ?
E mult ce vreau, dar nu-ţi cer ce vreau.
- Merit 30.000$. - 30.000$ ?
Ţi-ai fumat creierii ? Nu-ţi dau 30.000$.
Încerc să-mi cumpăr casă ! Încerc să am un copil !
Nu pot să-ţi dau ţie 30.000$ !
Tatăl tău mi-a promis că va avea grijă de mine.
Am făcut anumite sacrificii ca să-l fac fericit.
Nu vreau s-o fac, dar îi voi arăta mamei tale pozele.
Vrei s-o fac ?
La naiba !
Aşteaptă aici.
Bine.
Aaron, tocmai îi povesteam lui George
că, atunci când eram flăcăi,
tatăl tău ne punea să înotăm goi.
- Nu e nostim ? - Hilar.
- Poate ştie soţul dvs. - Stai ! Aaron !
La un moment dat, astăzi ?
Pot să te ajut cu ceva ?
Nu, sunt bine, mulţumesc.
Te rog, Oscar.
Elaine, ce faci după înmormântare ?
Am bilete la Usher, rândul din faţă, Centrul Staples.
N-ai bilete la Usher.
Nu încă, dar pot face rost imediat.
Derek, ştii ceva ? Te rog să pleci.
N-o meriti ! ţ
Nu te merită.
Mă duc după Norman.
N-ai mai fost la New York ?
Am fost o dată cu părinţii mei.
Asta nu înseamnă că ai văzut oraşul. Trebuie să vii să-l vedem împreună.
- Când e ziua ta ? - Am împlinit 18 ani săptămâna trecută.
E numărul meu preferat, fetiţo.
Vreau să te sui într-un autobuz
şi să vii să mă vizitezi anul ăsta. Poţi ?
Pentru mine ?
Bine.
Aşa mai zic şi eu. Am o grămadă de gustări pentru tine.
- Serios ? - Îţi plac acadelele ?
- Trebuie să vorbim. - Ursuleţi de jeleu...
- Ryan, trebuie să vorbim... - Nu acum.
- Chiar trebuie să vorbim. - Aaron, lasă-mă cinci minute.
Frate, jelesc aici.
Martina, ne scuzi puţin ? Trebuie să vorbim neapărat.
Sunt desene la televizor. Vorbim mai târziu.
Ce faci ?
Îl mai ştii pe tipul de mai devreme, pe care nu l-am cunoscut ?
- Tipul cu geaca de piele. - Da.
A venit în birou şi mi-a arătat nişte poze cu el şi cu tata.
Şi ? Ţi-a arătat nişte poze.
- Ce e rău în asta ? - Poze cu el împreună cu tata.
- Trebuie să ghicesc sau ce ? - Era iubitul lui tata.
- Nu, nu se poate. - Ba da. Îl cheamă Frank.
Mi-a arătat nişte poze cu tata făcând diverse chestii.
Vrei să spui că tata se dădea la fund ?
- Foarte profund. - Nu se poate !
Nu pot să cred. Tata nu era gay.
Era aşa de hetero că mă simţeam eu homo.
Şi eu nu sunt !
Tati !
Nu ştiam că făcea yoga.
Uite, poziţia roabei.
- Mersi. - Nu înţeleg.
Oare ce are mai mult ca mine hahalera aia ?
- Pare o chestie serioasă, nu ? - Normal, e vorba de viaţa mea.
Am dormit doar opt ore pe noapte.
- Am nervii întinşi. - Poftim ?
- Nu, omule. - Ce e ?
- Vorbeam de mine. De mutatie. ţ - Normal.
Poate ai vitiligo, cum a avut Michael Jackson pe boaşe.
Nu ştiu ce a avut Michael Jackson pe boaşe.
- Bine. - Mă întrebi
de parcă aş fi avut ocazia să văd.
- la gustă din tortul ăsta. Vezi dacă are nuci. - Şi ce dacă are ?
Tatăl lui Elaine a zis că pot fi alergic la nuci.
Nu mânca. Lasă furculiţa şi nu mai mânca.
Când sunt stresat, mănânc.
N-o să mai mănânci când o să-ti cadă mâna. ţ
Gustă din tort. Vezi dacă e cu nuci, te rog.
Elaine mă face să înnebunesc, iar tu pui paie pe foc.
Hei, grăsane, nu te mai îndopa şi adu-mi şi mie o farfurie plină.
Mă duc să mă spăl pe mâini şi îţi aduc o farfurie cu dinamită.
Ştiu că-ţi place sosul picant...
Vino la tata.
Unchiule Russell.
Ai văzut vreun flacon de Valium pe aici ?
- E un răspuns afirmativ... - Nu mă speria aşa.
La dracu', e cu nuci.
- Sunt convins că vom începe din nou. - D-le dr. Barnes !
- Hai să mergem înăuntru. - Vin imediat. Vreau să mai stau o clipă.
Doar un minut.
- D-le dr. Barnes, o întrebare... - Scuzati-mă. ţ
Ce mai faceţi, d-nă Cynthia ?
- Arătati bine. ţ - Multumesc. ţ
Stati la aer ? Macaroanele au fost fantastice. ţ
Şase tipuri diferite de brânzeturi. Arată bine în coşciug.
S-a instalat bine rigor mortis. Cu excepţia mâinii stângi.
Îi puteţi pune o mânuşă de bucătărie sau ceva asemănător.
Purta un costum magnific.
Parcă ar fi fost Colin Powell. Arăta ca un republican.
Dar i-aţi văzut pantofii ?
Uneori se fură pantofii acasă unde e adus mortul.
- Mai ales dacă sunt... - Norman.
- Scuză-mă. - lertaţi-mă, d-nă Cynthia.
lisuse !
l-au căzut pastilele cuiva.
Dacă nu-i dăm banii acum, îi va arăta pozele mamei.
- Lasă-mă să mă gândesc, bine ? - Gândeşte-te.
- Va trebui să-l plăteşti. - Asta e ideea măreată ? ţ
Eu va trebui să-l plătesc ? Banii tăi unde sunt ?
N-ai economii, bani la ciorap, un purceluş de spart ?
Aaron, sunt băgat până în gât în datorii. E vremea emisiunilor ''Hammertime''.
Dacă nu fac rost repede de bani, va trebui să fac un reality show.
Adică eu trebuie să plătesc pentru funeralii, mâncare şi tot restul,
iar acum mai trebuie să scot din fund încă 30.000$ ?
- E şi tatăl tău. - Dar tu eşti fratele mai mare.
- Cu nouă luni, cum subliniezi mereu. - Nu contează.
În plus, ai trăit destul pe banii părinţilor.
Ai pus tu ceva deoparte. Ce ? N-ai plătit mult timp chirie.
Am locuit cu ei, n-am trăit pe banii lor.
Tata e la pensie de cinci ani.
Cine crezi că plătea facturile ?
Dacă avem amândoi probleme cu banii, ce putem face ? Dă-l dracu' !
Dă-l dracu', Aaron !
Plăteşte-l !
- Eşti bine, prietene ? - Pe dracu' !
Nepotul meu e mort, iar ticăloşii ăia au mâncat toată salata de cartofi.
Cred că putem începe din nou slujba.
Încă cinci minute. Vă rog. Cinci minute.
lubitule, ce se întâmplă ? E vreo problemă ?
Nu, nu ne vom putea muta la fel de repede cum speram. Îmi pare rău.
Stai puţin. Ascultă-mă. Despre ce vorbeşti ?
N-aş fi spus-o fără un motiv întemeiat.
- Bine şi care e motivul ? - Aaron, n-avem timp acum.
Aaron, încerc să fiu înţelegătoare,
dar trebuie să-mi dai explicaţii. Vorbesc serios !
Mai dă-mi puţin timp, bine ?
Ce faci ? Nu trebuia s-o citească nimeni încă.
- Era pe măsuţă. - Şi ce-i cu asta ?
Când cineva lasă ceva pe o măsuţă,
se presupune că e pentru toată lumea. E o regulă standard.
Sunt regulile măsuţelor.
- Putem trece la subiect ? - Mie îmi convine.
Îţi scriu cecul, ne dai pozele
şi nu te apropii de mama.
- Batem palma ? - Batem palma.
Bine.
- Care e numele de familie ? - Lovett.
Cu doi de ''T''.
- Lovett. - E primul ?
- Ce anume ? - Roman. E o schită. ţ
- Da, şi ? - Nu, nimic.
Şi eu am încercat să scriu. Dar n-a mers.
Cred că e nevoie de talent înnăscut. Ori îl ai, ori nu.
Cred că ţi-e greu.
Că fratele tău e autor de bestseller-uri.
Am citit Cutiuta Rhondei cu tatăl vostru ţ din scoartă în scoartă. ţ ţ
Ne-a plăcut la nebunie. Era mândru de tine.
Multumesc. ţ
- Ajunge. Nu pot s-o fac. - Uşurel, Aaron. Nu se poate.
Ce faci ?
Nici nu mă gândesc să-i dau tipului banii mei câştigaţi din greu. Nu.
Nu fi prost.
Ţi-i dau înapoi când primesc un avans.
Alege să vină tocmai azi, la înmormântare.
În plus, îmi mai jigneşte şi cartea ! Nu !
- Dar are pozele. - Şi ce ? Mă doare în cot.
Poate să le arate cui vrea. Poate să le pună pe Facebook din partea mea.
Cine dracu' se crede ?
Bine, dar pe răspunderea ta.
Stai puţin. Uşurel, uşurel.
Dă-te la o parte.
- Nu, mai întâi discutăm. - N-avem ce discuta.
- Nu... - Ţi-am zis să te dai la o parte !
Ai venit cu pistol la înmormântare ?
Nu trebuie să împuşti pe nimeni.
- la-i pistolul ! - N-are niciun pistol.
- Ai sfoară sau bandă adezivă ? - Dar ce sunt eu, ucigaş în serie ?
Nu umblu cu sfoară şi bandă adezivă în buzunar.
- Nu văd nimic. Aşa. - Ajutor !
- Foloseşte cravata ! - Cravata mea ?
- Şi ce să fac cu cravata ? - l-o pui căluş.
Prima regulă în caz de război e să tai comunicatiile. ţ
Acum ia şnurul de la perdea. Grăbeşte-te. la şnurul.
Leagă-i picioarele. Haide, Aaron !
- Parcă aş fi la rodeo ! - Da. Acum leagă-i mâinile.
La naiba. E puternic, nu ? Trebuie să fac eu totul ?
Totul, mai puţin să scrii un cec !
Ştiţi ce era în tort ? Ce se întâmplă ? Cine e tipul ?
Norman, intră şi închide uşa. Haide, Aaron, leagă-l.
- Ce se întâmplă ? - Are un atac.
- La naiba ! - Da.
Auziţi ? Am găsit nişte Valium afară.
- Credeti că o să-l calmeze ? ţ - E bun. Dă-mi câteva.
- Bine. - Haide.
Pune-i haina asta sub cap
ca să nu-şi înghită limba.
Am învăţat procedura la Liceul de Băieţi şi Fete.
- Haide. - Hai, amice, că o să te linişteşti.
- Deschide gura. - Aşa.
- Aşa, bravo, scumpule. - Deschide gura.
- Bine. - la uite. O să te simţi bine, amice.
- Băieţi, aţi văzut cumva... - lntră, Jeff.
Norman, ţi-am spus să încui uşa.
Mi-ai zis să închid uşa, Ryan.
- Ce se întâmplă ? - Are un atac.
- Şi de ce e legat fedeleş ? - Ca să nu-şi înghită limba.
Aşa e procedura medicală.
Doamne.
Te şantajează ? Cu ce ?
Dacă ţi-aş putea spune, n-ar mai fi şantaj, nu ?
Ai încredere în noi. El e tipul rău. O să-ţi explicăm mai târziu.
Şi ce facem cu el ?
Da, ce facem, Ryan ? Acum că l-am burduşit bine.
- Nu ştiu. Gândiţi-vă şi voi. - Tu eşti marele scriitor.
N-ai un final unde vom trăi fericiti ţ până la adânci bătrâneţe ?
- Cât durează efectul Valiumului ? - Ce Valium ?
Am găsit un flacon cu Valium,
aşa că i-am dat câteva pastile ca să-l calmăm.
l-ai dat câteva din astea ? Măiculită ! ţ
- Ce e ? - Ce e ?
Păi...
l-am dat câteva pastile de Valium.
Le-am găsit afară.
Uitati cum stă treaba. ţ
Toată lumea zice că aici e Valium,
- dar nu e Valium. - Şi ?
E mai degrabă acid, amestecat cu acid, ceea ce rezultă acid.
Oscar a luat unul mai devreme din greşeală, de aceea se comportă ciudat.
Jeff, de ce umbli cu aşa ceva ?
Am vrut să-i fac o favoare unui prieten.
- Ce prieten, Amy Winehouse ? - Stai puţin.
Vrei să spui că iubitul lui Elaine,
tipul care a dărâmat coşciugul lui tata,
- a luat doar o pastilă ? - Da, una.
- Drăcie ! - Bine spus.
- Şi tu câte i-ai dat ? - Patru sau cinci.
Câte ? lisuse, Norman ! Bietul ticălos.
- Credeam că e Valium. - Nu mai vocifera aşa.
Am crezut că e Valium.
- Şi îi dai cinci ? - Da.
Nu dai cuiva nici cinci drajeuri de tuse.
De aceea e îngustă gura flaconului.
Ar trebui să chemăm ambulanta. ţ
Dacă află cineva că i-am băgat acid cu forţa pe gât,
ne arestează pe toţi.
- Riscă să moară ? - Hei, hei !
- Ce ? - Poate să moară ?
Nu ! E o nebunie. Se poate.
Oarecum. E posibil. Depinde.
Aaron ? Ryan ? Eşti acolo, scumpule ?
Trebuie să începem.
Venim imediat, mamă.
Bine, uite cum facem. Noi trebuie să ieşim.
Trebuie să ne gândim bine cum să procedăm.
Voi doi rămâneţi aici şi îl păziţi.
Cum adică noi rămânem aici...
Norman, ai grijă să nu fugă, da ?
Încuie uşa după noi.
E doar vina ta. Tu şi eprubetele tale.
- Din clasa a noua... - Gura, Norman.
Bună, mamă. Cum te simţi ?
Reverendul Davis vrea să vorbească cu voi.
- Aaron, unde ţi-e cravata ? - O caut.
Am fost răbdător, dar am început să-mi pierd răbdarea.
Dacă nu reluăm slujba imediat,
va trebui să discutăm despre plata mea.
Sigur. Peste cinci minute e bine ?
De ce vrei să discutăm iar despre asta ?
- Ascultă ce am de spus. - Auzi...
Motivul pentru care nu ieşi cu mine
- este că mă place tatăl tău. - Ba nu !
- Mă ajuţi puţin, te rog ? - Doamne, ai o piele aşa de fină...
- Termină ! - Bine.
Adevăratul motiv pentru care nu ies cu tine e că a fost o greşeală înainte.
Au fost două luni intense,
- dar apoi mi-am dat seama că... - lncorect, neadevărat. Ne-am distrat bine.
- Ţi-am cumpărat un ceas, nu ? - Poftim.
- De ce ? - la-l înapoi.
Dar prima noapte împreună ? După petrecerea lui Norman ?
- A fost uimitor. Transcendental. - Eram beată crită. ţ
Putea să fie şi un măgar în locul tău.
- Multumesc. ţ - Nu era un compliment !
Pleacă, hai.
Tot te mai gândeşti la mine, nu ? Nu spune nimic.
Care e problema lui ?
Ce frumos !
Nu mai e salată de cartofi.
- Bună, unchiule Russell. - Bună.
E a doamnei care stătea aici. Nu poţi s-o mănânci.
Nu-i trebuie. Acum e a mea.
Ce problemă ai, fiule ?
Cu femeile. Femeile sunt problema mea.
Nu există femei fără probleme.
- Corect. - Dacă n-ar avea probleme,
- nu ne-ar lăsa să le atingem. - Corect.
Hai să-ţi zic ceva despre femei.
Sunt mai deştepte decât crezi tu,
dar nu atât de deştepte pe cât se cred ele.
Târfulitele. ţ
Nu înţeleg. Se comportă de parcă n-aş exista.
Nu pot să cred că nu are aceleaşi sentimente.
- O face pe dura. - Da.
- Vrea să te lupţi mai mult. - Bine.
Femeile vor un bărbat care să le domine.
- Crezi ? Despre asta e vorba ? - Te duci la ea şi o zgâlţâi.
- O zgâlţâi ? - Da.
- S-o zgâlţâi eu ? - Dacă n-ai zgâlţâit-o, ce-ai obţinut ?
- Bine. - O zgâlţâi şi apoi o săruţi.
Nu ştiu dacă o să ţină.
- Doamne ! - Ce e ?
Trebuie să mă duc la veceu. Tocmai când am găsit salata...
Hei, Norman ! Trebuie să fac treaba mare.
- Uite ce ochi are. Nu arată normal. - Parcă ar fi un zombi.
Alo ?
- Alo ? - Alo.
- Trebuie să merg la toaletă, deschide ! - Du-te la el.
Deschide uşa.
- Du-te la etaj ! - Sunt în cărucior cu rotile, tâmpitule !
Cum dracu' să urc pe scări ?
- Ce facem ? - Nu ştiu.
- Deschide uşa ! - Hai să-l punem după canapea.
Ce dracu' ! Trebuie să mă duc la toaletă. Deschide !
Norman !
- Deschide uşa odată ! - O clipă. Nu găsesc cheia.
Trebuie să mă duc urgent, grăsan idiot.
- Scuze. - Mă duc în partea cealaltă
ca să iau cheia, unchiule Russell.
Ca să te duci la baie, căci ştiu că trebuie să faci caca.
Deschide uşa asta nenorocită ! La dracu' !
Ce naiba se întâmplă aici ?
Unchiule Russell.
Mişcă-ţi fundul încoace. Niciun unchi Russell.
Haide, Aaron, gândeşte-te.
- Mă gândesc. - Ştii ceva ?
- Nu te mai gândi şi fă ceva. - De ce trebuie să fac eu ceva ?
- Tu l-ai legat fedeleş. - Trebuia să se ocupe cineva de mama.
Eu m-am ocupat de mama de când cu cărţile tale,
încrezut ordinar.
Nu poţi trece cu vederea, nu ?
Te roade că am plecat şi am făcut ce ţi-ai dorit tu dintotdeauna.
Eu nu puteam să-mi părăsesc familia.
Aveam un tată, o mamă, o soţie, tot felul de responsabilităţi.
Nu da vina pe responsabilităţi.
Ai lucrat trei ani la un roman şi nu permiţi nimănui să-l citească.
Ce aştepţi ? Să mori ?
Ce crezi că o să fii ? Un Tupac al cărţilor ? Un Makaveli ?
Măcar nu sunt un scriitoraş de mâna a treia, d-le Secretul mamei.
Secretul este că e o porcărie.
D-le Durere sumbră, doare să citeşti aşa ceva.
D-le Nicio Cerneală. D-le Pagini Goale. Nu e nimic.
Cel puţin porcăriile mele sunt publicate.
Asta contează, nu ? Să fie publicate ?
- Nu pune mâna pe mine, Aaron. - Pun mâna pe tine.
- Nu mă atinge. - Pun mâna pe tine.
- Asta vrei... - Îmi place să pipăi.
Ce vrei să faci, să mă pocneşti ?
Nu, de ce să fac aia când pot să fac asta ?
- Uite. Cum e ? - Boaşele mele !
Te spun mamei.
- Te spun. - Nu, nu.
Să nu mă spui mamei !
- Te înşeli. - Îţi trag eu rănire sumbră.
- Îti... ţ - Aaron.
- Pleacă ! Nu acum ! - Ce faceti ? ţ
- Dă-mi o cărămidă. - Ce v-a apucat ?
- Dă-mi drumul. Spune-i. - Ce să-mi spună ?
- Ce ? - Vino încoace.
Îl mai ştii pe tipul cu geaca de piele ?
Da, prietenul tatălui tău.
Nu ştiu cum să-ţi spun, dar se pare că el şi tata erau...
Erau prieteni intimi.
- Făceau sex, Michelle. - Nu !
- Da. - Nu se poate. Cu el ? Sigur ?
- Poate că vrea doar să... - Suntem siguri.
Ceea ce e şi mai grav
- e că tipul vrea 30.000$. - 30.000$ ?
Altfel le arată tuturor poze cu ei doi făcând diverse chestii.
- Ce fel de chestii ? - Chestii sexuale.
Doamne !
- Bine. - Repede.
- Simt că-mi vine un uragan. - Aşteaptă !
Pantalonii... Dă-mi jos pantalonii.
- Dă-ţi-i singur ! - Nu pot. Nu sunt capabil.
Sunt handicapat ! lzmenele !
- Nu mă lăsa... - Cine le spune izmene ?
lzmenele mele ! Haide ! Gata ? Vai, Doamne !
Stai puţin.
- Aveam un şarpe în gură. - Stai puţin !
- Stai ! Mi-ai prins mâna ! - Scoate-ti mâna... ţ
- Cât îmi plac colacii ăştia moi. - Stai ! Mi-am prins mâna !
Nu, unchiule Russell ! Te rog !
Spală-te, spală-te, te rog.
Cum de s-a întâmplat aşa ceva ?
Norman !
Jeff, dă-mi un prosop, te rog.
- Ce e ? - Ţi-a mai rămas puţin.
Nu ! Te rog, Doamne ! Nu !
- Norman, linişteşte-te. - Nu !
Cred că am şi în gură.
Norman, adună-te !
Preferi să mănânci rahat sau să fii prins ? Gândeşte-te.
Ai dreptate. Îmi revin.
Totul e bestial. O să uit de caca din gură.
- O să-mi ţin respiraţia o secundă. - Nu s-a întâmplat aşa ceva.
- Drace ! - Nu !
Cum naiba a...
- Vezi ce face. - Hei, amice.
Te simţi bine, omule ?
Doamne !
- Hei, amice. - Vezi dacă respiră.
- Te simti bine ? ţ - Trezeşte-te, mititelule.
- Cum îl cheamă ? - Nu ştiu.
- Încearcă cu Larry. - Larry ?
Zguduie-l puţin.
- Hei, Larry ! - Haide.
- Larry ! - Poate că nu-l cheamă Larry.
Încearcă un alt nume. Bert, Ernie, Big Bird, orice.
Voi verifica dacă respiră,
că asta fac oamenii în viată. ţ
Mă voi asigura că respiră, pentru că trebuie să respire.
Dă, Doamne, să respire. Nu respiră.
- Drace ! - Cum ?
E mort.
O să-i dăm tipului jumătate din banii economisiti. ţ
- Nu e aşa de simplu. - De ce nu ?
Aaron n-a vrut să plătească.
- De ce n-ai plătit tu, Ryan ? - Nu asta e ideea.
Motivul pentru care Aaron a rupt cecul
a fost că micuţul i-a ponegrit romanul.
- Nu, nu. - Stai puţin. Poftim ?
Romanul tău ?
Pe mine nu mă laşi să-l citesc, dar l-ai lăsat pe tipul ăla ?
- Nu l-am lăsat eu. - Nu mai spune !
Serios, Aaron ? Serios ?
Multumesc mult. ţ
Las-o să plece. O să-i treacă.
Măcar albul a primit ce-a meritat.
Stai că nu înţeleg.
Tatăl nostru făcea sex cu un homosexual care-i putea încăpea în buzunar,
iar tu eşti ofticat că era alb ?
Mă doare în cot că... Lasă-mă în pace. Jelesc.
Jeleşti.
Bună.
Acum ce naiba mai face ?
Norman, de ce rânjeşti ca Louis Armstrong ?
Aaron, Ryan, puteţi veni în birou ?
Miroase a rahat.
Scuzati-mă. ţ
Ce ? Stai puţin.
Să cheme cineva o ambulantă. ţ Chemati salvarea. ţ
N-are rost.
Cum adică, nu mai are rost ?
Uită-te şi tu, Aaron, e mort.
E mort de-a binelea ?
- Cum altfel mai poţi fi mort ? - Ce i-ati făcut ? ţ
- Nu i-am făcut nimic. - Trebuie să fi făcut ceva.
Când am plecat, trăia
şi mă aşteptam să-l găsesc la fel la întoarcere.
S-a luat la bătaie cu masa şi a câştigat masa.
- E de rău. - Da.
- Ce facem ? - De la 25 de ani la închisoare pe viaţă.
Cred că trebuie să fiu în altă parte.
Uşurel, uşurel.
Ryan, nu pot să mă duc la închisoare. Nu sunt genul.
Vă daţi seama ce repede se întinde o erupţie în închisoare ?
Termină cu prostiile. Nu ştie nimeni cine e tipul.
Nu ştie nimeni cum îl cheamă. Probabil că nici nu l-au remarcat.
Nu l-au remarcat ? E jumătate de metru mergător !
Nu trebuie decât să scăpăm de cadavru.
- A venit şi a plecat. - Ce facem,
îl scoatem la licitaţie pe net ?
Îmi ia două luni să scap de o canapea !
Stati. ţ
Aţi văzut cât e de mare coşciugul unchiului Edward ?
Vrei să-l îngropi cu tata ?
De ce nu ? N-o să vadă nimeni.
- Haide. - Stai puţin.
Recunoaşte că nu e o idee rea. Gândeşte-te puţin.
Avem coşciugul, avem groapa.
Dacă nu cumva ai tu o idee mai bună, frăţioare.
Eu zic să-l îngropăm pe nenorocit.
Ştii ce e ciudat ? Că orice ai spune şi ori de câte ori ai spune-o,
tot sunt convins că o să fim împreună.
Cu toţii ne înşelăm, nu ?
Elaine, vorbesc serios. Avem doar o viaţă.
Aşa că ar trebui să facem tot posibilul pentru a fi fericiţi.
Eu am găsit altceva în afara persoanei mele, la care ţin cu adevărat.
Poate că ar trebui s-o faci şi tu.
Nu mă refer la tata şi la banii lui.
Asta e o lovitură sub centură.
- Eu ţin la tine, Elaine. - Ba nu, ţii la tine.
Tii la mine în măsura ţ în care asta afectează persoana ta.
Nu e adevărat. Te merit.
- Vino-ti în fire. ţ - Vorbesc serios.
Ce are tipul ăsta şi eu n-am ?
În niciun caz succes, nu-i aşa ?
În primul rând, este afectuos.
- Haide. - Tu n-ai traversa camera
ca să ajuţi pe cineva,
- dar Oscar o face mereu. - Haide.
Ajută oameni. Este atent.
- Este amabil. Este stabil. - Da ?
Este ceea ce tu n-o să fii niciodată.
- Cum ar fi gol pe acoperiş. - Poftim ?
Doamne !
Dumnezeule ! Oscar !
Ascultă-mă. Ar fi trebuit s-o fac acum câteva ore.
Ce faci ?
- Nu ştiu, dar vino încoace. - Termină ! Nu !
- Elaine ? Doamne ! - Lasă-mă în pace !
- Elaine ! - Dumnezeule !
- Serios... - Oscar !
Oscar, ce faci acolo ?
- Putea fi frumos... - Oscar !
... dar a trebuit să strici totul. Nici nu sângerez. Loveşti ca fetele.
Oscar ! Ce faci ?
- Ce fac eu ? - Ce faci ?
- L-ai sărutat. - Ba nu !
- Nu l-am sărutat ! - Te-am văzut.
- Tocmai l-ai sărutat ! - Ba nu,
- jur. - Să-ti mai zic ceva. ţ
- M-ai înşelat. - Taci şi cară-te !
M-a înşelat. Mă arunc de la etaj.
- Nu ! lubitule, calmează-te. - Mă duc să vorbesc cu Norman.
Sunteţi perfecţi unul pentru altul.
- Ai droguri în sânge. - Mă arunc.
Nu, Oscar !
Oscar, vino încoace ! Te rog !
- Sar. - Oscar, te răneşti.
Oscar, Dumnezeule !
- Oscar, eşti bine ? - Sunt bine.
la uite ce de furnici ! Văleu !
lisuse, ce sus e !
Cum îl băgăm în coşciug ?
În geamantanul ăla Louis Vuitton al tău ?
lntră doi ca el acolo.
Aaron, asta nu e o gâlceavă între noi. Gânditi-vă cu totii la o solutie. ţ ţ ţ
- Hai să-l băgăm în sacul de rufe murdare. - Măi să fie !
Cum fac în filmele cu închisori.
- Norman, sunt Derek, deschide. - Drace !
- Să-l ducem în baie. - Norman !
- Stai puţin ! - Norman.
Stai să-mi găsesc pantalonii !
- Ce pantaloni ? - O clipă !
Deschide uşa. E o chestie urgentă.
- Norman, dă-mi drumul. - La dracu' !
Ce naiba ? Aaron ?
Ce caută unchiul Russell în baie ?
- A avut nevoie la toaletă. - Dar nu acolo şi nu acum.
- Ce te-a apucat ? - Trebuia să-şi facă nevoile.
Aaron ? Deschide uşa. Dă-mi drumul.
- Salut. - Salut, Aaron.
Trebuie să vorbesc urgent cu Norman.
Sunt aici. Ce e ?
E vorba de Oscar. A luat-o razna. E sus...
- Ce naiba se întâmplă aici ? - Nimic. Ce e ?
Oscar a luat-o razna. E pe acoperiş, gol-puşcă.
A văzut că am sărutat-o pe Elaine şi acum ameninţă că sare.
- Ai sărutat-o pe Elaine ? - Da, ţi-am zis că mă iubeşte.
- Fir-ar să fie ! - Ce e ?
Trebuie să plec.
- Stai puţin. Unde crezi că te duci ? - Ryan, dacă sare,
mă omoară sora mea.
Nu sunt genul care lasă omul la greu, dar e urgent.
Trebuie să plec. Încuiaţi uşa. Nu omorâţi pe nimeni.
- Mă înşală. - Linişteşte-te, iubitule.
- Mă arunc în clipa asta. - Oscar, ce faci ?
- M-a înşelat ! - Oscar.
N-am făcut nimic. El m-a sărutat !
Oscar ! Încearcă să cobori.
Te rog să cobori, iubitule.
- Nu vreau să te răneşti. - V-am văzut sărutându-vă.
M-ai înşelat pe faţă. Aia ce-a fost ?
- Nu vrei să vorbim înăuntru ? - Ala bala, trădătoarea,
- ce frumos miroase Derek. - Oscar, te rog !
Taci, înşelătoareo ! Trădătorii nu câştigă, câştigătorii nu trădează !
- Vin la tine. - Nici să nu te gândeşti.
Dacă nu vii tu,
- vin eu. - Elaine, e o chestie bărbătească.
- Nu poţi... Nu veni aici ! - N-o face ! Ce faci ?
- Elaine ! - Dacă vii, sar.
Încă un pas şi sar de pe acoperiş.
- Elaine ! - Elaine.
- Elaine ! - Nu veni aici. Sar !
Ce faci ? Elaine !
- Hei. - Hei.
- Ce faci acum ? - Ascultă-mă.
Cred că pot să scap de tip, dar vreau ca tu să stai aici
şi să nu laşi pe nimeni înăuntru.
Bine, bine. O să mă străduiesc.
- Dar îmi rămâi dator. - Bine.
- Vândut. - Toată sperma pe care o vrei.
- Da.
- Nu. - Toată sperma pe care o vreau.
Bine.
- Cine e ? - Aaron.
Cine poate să fie ? Deschide.
Sunt toti afară. Hai să mutăm acum cadavrul. ţ
- Haide. - Să-i dăm drumul.
- Stai să-l ridic. - Haide.
- Îl tii ? ţ - Uşurel.
Dacă e mort, nu înseamnă că nu-i apar vânătăi.
- E mic, dar greu ca naiba. - Întoarce-l pe aici.
- la-o tu înainte. - Atenţie la cap.
- Bine. - Atenţie la cap.
Păcat că tata nu şi-a ales un tip mai mic.
Repede.
Cale liberă. Haide.
- Ai grijă să nu intre nimeni. - Bine.
Salut, tinere.
- D-le reverend. - Unde găsesc un telefon ?
Vreau să vă întreb ceva.
La ce vârstă v-ati hotărât ţ să fondati biserica ? ţ
Atenţie, atenţie.
- Trebuie să dau urgent un telefon. - Bine.
- E vreun telefon înăuntru ? - Nu, nu e,
dar trebuie să mă spovedesc.
- Nu sunt preot. - Nu-i nimic, nici eu nu sunt catolic.
Dar ştiu că am fost atins de mania religiei.
Sunt dependent de striptease.
Mirosul, stâlpul, vergeturile, semnele de cezariană.
Nu ştiam nimic despre frişcă. Nimic ! Pentru că sunt diabetic
şi, dacă mănânc frişcă din greşeală, rămân lat.
- Îl tii bine ? ţ - Da.
Nu putem să-l lăsăm aşa.
Ştiu că sună ciudat, dar poate că asta şi-ar fi dorit.
Termină. Nu poţi fi serios măcar o clipă ?
Nu-i da atentie. ţ Sunt nişte tâmpenii de-ale lui Ryan.
De ce spui chestia asta ?
De ce nu încerci să râzi, să te bucuri de viată ? ţ
Să fii spontan măcar o dată.
Poate că aşa ai fi un scriitor bun.
- Ai terminat ? - Da.
Hai s-o facem.
Am văzut o lumină şi îngeri
- îmbrăcaţi ca stripperi. - Ascultă,
trebuie să dau un telefon. E un tip pe acoperiş
- şi vrea să sară. - Nicio grijă.
- Poate sare de bucurie. - Stai puţin !
D-le reverend, n-am terminat de povestit.
- Am întâlnit-o pe Shalawnda în club. - Hai să ne rugăm.
Pa, tată.
- Oscar... - Nu te apropia,
- altfel sar de pe acoperiş. - Te iubesc numai pe tine.
- Atunci ce făceai cu el ? - Nu eram cu el.
- Vă sărutaţi cu pasiune. - El m-a sărutat !
Nu contează. Nu voi fi niciodată suficient de bun.
- Ba nu. - Nu voi fi bun pentru tatăl tău.
- Nu voi fi bun pentru tine. - Hai înăuntru, te rog.
- Du-te tu. - Trebuie să vii cu mine.
De ce ?
Pentru că vei fi tată.
- Sunt gravid ? - Nu.
- Eu sunt gravidă. - Şi tu eşti gravidă ?
Da, amândoi suntem.
- Vom avea un copil ? - Da.
Serios ?
lubitule, m-ai speriat. Nu mai face aşa ceva.
Vom avea un copil !
- Minunat. - Nu-i nimic.
Aş vrea să-mi dăruiască cineva şi mie un copil.
Ai dat-o în bară, fiule !
Şi eu sunt supărat.
Mă duc să văd ce face Cynthia.
Aaron ! Grăbeşte-te. Vine lumea înăuntru !
Aaron ! A plecat ?
- Aşa se pare. - E totul în regulă ?
E în regulă.
- Perfect. - Da.
- Putem pleca acum ? - Da.
- Bine. - Bine.
Dumnezeule !
Oscar, ţine-te bine ! Vai, Doamne !
lubitule !
- Jeff ! - La dracu' !
- Jeff ! Ajută-mă, te rog ! - Rămâi unde eşti !
- Elaine, rămâi acolo ! - Ai grijă, e drogat.
- Mă ocup eu de el. - Bine ?
Vine cineva sus. O să te prindă.
- Jeff ! - Îmi alunecă mâinile.
Trage-te în sus !
Jeff, grăbeşte-te !
- Trage-te ! - Nu pot !
- Ajutor ! Vă rog ! - Ajută-mă !
- Jeff ! - Jeff !
- Vin, Oscar ! - Haide.
Oscar !
Ajută-mă, te rog. Nu pot să te mai ţin.
- Cine-i acolo ? - L-am prins.
- E Jeff ! - Jeff ?
Bărbăţia mea e pusă la îndoială.
Haide.
- Îl tii bine ? ţ - Da, e pe obrazul meu.
- Bine. Îi dau drumul ! - E pe obrazul meu.
- E în regulă. Te ţine Jeff. - E extrem de dotat.
Mi-ar prinde bine o mână de ajutor.
- Da. - Te ţin, amice.
- Ce frumoasă eşti. - Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Bună, d-nă Cynthia.
Norman.
Tu eşti ?
Aaron ?
- Aaron, cred că putem relua slujba. - Mă duc după reverend.
Ryan, îţi mulţumesc că ai restabilit ordinea.
Sunt aşa de fericită că ai venit.
Unde este unchiul Russell ?
Încep să mă simt mai bine.
- Bine. - Datorită ţie. Şi ţie.
Şi ţie, Jeff. Mulţumesc.
Mulţumesc, Jeff.
- Ai fost foarte curajos. - Uşurel.
Nu te supăra, dar noi doi nu ne vom mai atinge niciodată.
- Bine. - Bine.
- Jeff. - Da.
Multumesc. ţ
Am nevoie de o bomboană mentolată.
Doamne, scumpule.
- La naiba. - Jeff...
lartă-mă, tată, sunt puţin agitat azi.
Ai găsit nasturii ?
- Da. - Bine.
- Elaine. - Tată.
- Slavă cerului că eşti bine. - Da. Suntem bine.
lar tu, imbecilule, ce dracu' te-a apucat ?
Nu te mai apropia de fata mea.
- Tată... - Elaine, nu te băga.
Ba mă bag ! E vorba de viaţa mea !
Dacă nu-ţi place, problema ta. Dar vreau să ştii un lucru.
Dacă vrei să mă vezi pe mine şi pe copil,
ar fi cazul să-ti schimbi ţ comportamentul. Clar ?
- Te iubesc. - Fetita mea. ţ
Da.
Şi eu te iubesc, tată.
Ce naiba se întâmplă aici ?
- lartă-ne, unchiule Russell. - Da, iartă-ne.
Era cineva pe acoperiş şi a trebuit să-l coborâm.
Îţi ridic eu pantalonii, ţine-te bine.
Lasă asta. Ce e cu mortul pe care l-aţi adus aici ?
- Ce... - Ce mort ?
- Nu e niciun mort. - Nu mă aburiti ! ţ
Ştiu să recunosc un mort. Stau la un cămin de bătrâni.
Hai să mergem. Pute în camera asta.
- Cum mai e cu pielea ? - Nu ştiu.
Acum mă îngrijorează mirosul de rahat. Se simte ?
Da, dar pe eczema aia pune nişte oţet.
Se albeşte imediat. E un secret de familie.
Cu mirosul nu pot să te ajut.
Îţi recomand să faci un duş sau o baie.
- Multumesc. ţ - Cu plăcere.
- Îmi pare rău pentru situaţia cu Elaine. - Nu-i nimic.
Ai auzit că e însărcinată ? Mă imaginezi pe mine tată ?
- Nu. - Nu.
A fost o nebunie aici.
Cade lumea din coşciug, alţii atârnă de pe acoperiş.
Îmi dai cheile ? Aştept în maşină.
- Poftim ? - Sunt obosit.
- Bine. - Bine.
Vino.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
L-am văzut ! Era mort !
- Normal, unchiule. L-am văzut toţi. - La naiba.
Nu, tâmpitule. În baie. Era mort în baie.
Nu pot să cred ce zi de coşmar.
Mie mi se pare palpitant. Pentru o înmormântare.
- În legătură cu chestia de mai devreme... - Ştiu, se rezolvă.
- De acord ? - De acord.
Să trecem de ziua de azi
şi ne îngrijorăm mai târziu de restul vieţii.
Trebuie să ţin elogiul funerar.
După tot ce am aflat.
Trebuie să începem neapărat.
Trebuie să încheiem odată slujba asta, fiule.
Am ratat deja o înmormântare şi două botezuri.
- Sigur că da. Să începem. - Vreţi să deschideţi coşciugul ?
- Nu ! - Nu.
Bine.
Luaţi loc, vă rog.
- Tu, cu pălăria. - Da ?
la loc.
Aş vrea să-mi cer scuze în numele familiei
pentru tot ceea ce s-a întâmplat.
Aaron, fiul mai mare, ar dori să spună câteva cuvinte despre tatăl său.
Multumesc. ţ
Bine.
''Tatăl meu a fost un om excepţional.
''S-a născut în 19...''
- Acum ce se mai întâmplă ? - E cineva înăuntru.
Ştiam eu !
''S-a născut în 1930...''
Drace !
Ce dracu' !
Ce naiba cauţi în coşciugul tatălui meu ?
Edward, mi-e dor de tine !
Lasă-mă cu Edward !
Poza mea ! Amintirile mele frumoase !
Nu, mamă, nu te uita.
Ticălosule !
Tata !
Tata a fost un om excepţional.
Avea defecte ?
Da.
Dar a muncit din greu pentru familia lui.
Tot ce mi-am dorit astăzi
a fost să-i spunem cât l-am iubit, l-am îndrăgit şi l-am respectat.
Cer chiar atât de mult ?
Poate că i-a plăcut Dreamgirls mai mult ca altor bărbati. ţ
Dar aşa e viaţa, complicată.
Ne străduim cât putem.
lar tata s-a străduit cât a putut.
Şi a făcut un lucru:
ne-a învătat să ne urmăm visele. ţ
Când plecaţi astăzi de aici,
vreau să vi-l amintiţi pe tata aşa cum era cu adevărat,
un om iubitor, amabil, blând, care nu judeca pe nimeni,
care nu făcea observaţii dispreţuitoare
şi nu avea prejudicii împotriva niciunei rase, credinţe, gen
sau înăltimi. ţ
Dacă voi fi pe jumătate omul care a fost tatăl meu,
atunci copilul pe care vreau să-l am cu sotia mea frumoasă ţ
va fi cu adevărat binecuvântat.
Multumesc. ţ
Frumos discurs.
O să fie totul bine.
Bravo.
Oscar, hai să n-o luăm de la capăt.
Am ştiut eu că îi place măciuca.
Cum se simte mama ?
Bine. Se odihneşte.
O să mai dureze până o să se obişnuiască cu ideea că tata...
Ştii tu.
O să-i treacă.
A fost un elogiu funerar foarte frumos. Tu l-ai scris ?
Un tip mi-a zis că trebuie să fiu spontan.
Tata ar fi fost mândru de tine. Eu am fost.
Când te simţi pregătit, poate mă laşi să-ţi citesc romanul.
Bine.
- Ţi-l trimit săptămâna viitoare. - Bine.
- Dar mai întâi îl citeşte Michelle. - Bine.
Nu mai vreau să trec prin aşa ceva.
Îţi mulţumesc, frate.
Sigur nu vrei să mai stai o zi ?
Urmează un meci cu Lakers.
- Joacă băiatul tău, Kobe. - Nu.
M-aş simţi trist sau în plus.
Ştii cum e. Mă apuc de treabă.
Îmi fac chestiile mele. Tot trebuie să jelesc.
Şi eu.
Ce e ? Trebuia să ajung cumva la aeroport.
Ai grijă să nu ajungi întâi la închisoare.
- Hei ! - Ryan.
- Surioară. - Ascultă-mă,
- vino mai repede data viitoare. - Cu siguranţă.
Ne vedem la înmormântarea viitoare.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Văd că are cine să-l ducă.
Da, şi R. Kelly a folosit acelaşi serviciu.
Ca o acadea.
Sunt epuizată. A fost o zi lungă.
O zi foarte lungă.
- Şi ia ghici ? - Ce ?
Acum am chef.
Nu mai e mama. Nu mai sunt musafiri. Nu mai e unchiul Russell.
- Unde e unchiul Russell ? - La etaj.
l-am dat două pastile de Valium şi l-am băgat în pat.
Poftim ?
La dracu' !
Ce verde e totul !